Práce s veřejností I.

Mgr. Irena Chovančíková, podzim 2003

Literatura

Philip Lesley – „Public relations: teorie a praxe“

Melwin L. Defleur a kol. – „Teorie masové komunikace“

S. Black - „Nejúčinnější propagace“

Miroslav Foret – „Komunikace s veřejností“ (1994)

Joseph A. De Vito – „Základy mezilidské komunikace“ (2001)

Bernice Hurst – „Encyklopedie komunikačních technik“ (1994)

Jan Koudelka – „Spotřební chování a marketing“

Peter Honey – „Tváří v tvář“ (2001)

Miroslav Foret, Věra Foretová - „Jak rozvíjet místní cestovní ruch“

Sborník Masarykova muzea v Hodoníně „Muzea a návštěvníci aneb Je výstava zábava či otrava?“

kontakt s muzeem je dán sociální zkušeností... (např. z dětství)

dětský program – využití přirozené hravosti a zvídavosti dětí, zapojení lidí hrou, narušení stereotypů a myšlení lidí ve vztahu k veřejnosti

dojem z návštěvy muzea by měl být pozitivní

lépe muzeum hodnotí lidé z malých obcí – pospolitost – otázka prestiže muzea jako kulturní instituce. Důležitý je program muzea, který nabízí. Muzea byla pro lidi nedůležitá (podle průzkumu z let 1992-94, muzea na 15. místě, J. Žák). Musela se začít zajímat o návštěvníky.

v některých lokalitách chybí starousedlíci, kteří ke kraji, místu mají vztah – na těchto místech se kultura těžko prosazuje

90. léta – S t r á ž n i c e, L u ž n i c e, Č a j k o v i c e

v řadě malých měst se zakládají nová, malá soukromá muzea

pomáhají budovat místní pospolitost

Důležité je: (1.) vědět co se od nás očekává a umět to nabídnout (2.) změnit vztah k veřejnosti (3.) stavět na specifičnosti muzeí, nesuplovat instituci jinou

podání informací zajímavým způsobem – muzeum může propojit emoce + rozum – doplňující programy

využití specifik muzea (uchování dokladů minulosti, jejich dokumentace, ochrana)

výchovná funkce; historický vývoj, např. regionu – vlastenectví

jedinečnost předmětu, které muzeum vlastní

vzpomínky, pobavení, odpočinek

Muzeum

nikdy nebude záležitostí masové kultury, muzea na okraji zájmu

může využívat masovou kulturu (rádio, tisk)

muzea jsou pro veřejnost, financována z peněz jejich prostředků (z peněz daňových poplatníků)

Funkce muzea

poznávací – estetická a citová funkce (emoce)

adekvátnost poznávání

→ výstava musí promlouvat k veřejnosti

→ podmínky prostředí muzea

výchovná

zábava

Měla by být veřejným zájmem, vědeckou institucí | V 90. letech vznikla spousta soukromých muzeí.

Muzeum může využívat masovou kulturu, ale nejspíš se nikdy nestane jeho součástí.

Muzea komunikují s TV, ale hlavně s tiskem (většinou regionálním).

KOMUNIKACE

přenos informací

o jevech, hodnotách, emocích, aktivitách

předmětem komunikace je jakýkoliv předmět

Miroslav Foret → měl by tam být vidět ještě výsledek

nástroje komunikace → písemná, ústní, telefonicky, internet, kouřová signalizace, gestikulace, ...

musíme volit adekvátní formu komunikace (prostředky) musí být adekvátní k tomu, s kým komunikujeme

Muzeum a komunikace s veřejností

výstava (primárně) – výklad ....

reklama (druhotně!)

doprovodné programy, publikace

přednášky, soutěže, besedy

Výstava komunikuje

a.) neverbální prostředky – sbírkové předměty, fotografie

b.) verbální prostředky – texty, popisky, písemná forma komunikace:

letáčky, plakáty, pozvánky, noviny, internet, sborníky, zprávy, katalogy, odborné časopisy, novinové články

Problémy komunikace

možnost „překroucení“ informace (zprostředkovaná komunikace – noviny)

komunikační zahlcení – přemíra informací

nevhodná forma předávání zpráv

pokud není věcná, ztrácí to význam

neschopnost naslouchat

7 hříchů komunikace, chyby komunikace

funkční krátkozrakost (podceňuje vztahy s veřejností, vztahy vedení s podřízenými)

úzkoprsá filozofie („zabývat se tím, až to potřebuji...“)

„zapřažení koně za kočár“ (podceňování marketingu)

lokální anestezie (pouze místní řešení problému)

neurastenické zpracování dobrých zpráv (zpracování informací pouze pokud jsou pozitivní)

úsečná komunikace („vždyť jsme to říkali...“ proč nám říkáte, že jste to nevěděli; my jsme to říkali minule)

stínové klamání (když chceme, staneme se „neviditelnými“, „mrtvý brouk“)

MARKETING

soustavná činnost

obor, jehož cílem je zvýšit pravděpodobnost úspěchu na trhu

věnuje se veřejnosti – znalost zákazníků, ...

poznat zákazníka (dotazník, průzkum veřejného mínění, nabídka-poptávka...)

vypracování nabídky – vhodné načasování a vhodné umístění

opatření zajišťující udržení komunikace

Muzeum se nemůže zcela podřídit návštěvníkovi (voskové figuríny) – úroveň by klesala

→ finanční motivace a pomoc vlastním zaměstnancům

→ podpůrné služby (pomáhají udržet věrnost značce a firmě)

→ reklamní letáky (dávají na vědomí, že tu jsme)

→ zviditelnění sebe sama, sponzorství (knih, výstav, seminářů...)

→ soutěže, vzdělávací kampaně a přednášky

→ dny otevřených dveří

členění aktivit dle hlavního účelu

vzdělávací, informační, propagační, odpočinkové (rekreační), umělecké

členění dle místa konání

ve vnitřních prostorách muzea, venkovní prostory muzea, mimo prostor muzea

členění dle organizačních požadavků

z hlediska nároků na prostor, z hlediska nároků na tištěné materiály, služby – šatny, občerstvení..., z hlediska propagací, techniky, bezpečnostního opatření, výstavnické a aranžérské práce...

členění dle finančního zabezpečení

z prostředků muzea, na zakázku, hrazené sponzorem

3 fáze marketingu, marketingové komunikace

informující (tisk, radio, televize)

přesvědčovací

upozorňující (soutěže)

Techniky marketingu, marketingové komunikace

neustálá, cílevědomá komunikace se zákazníkem prostřednictvím:

reklama

public relations – styk s veřejností

prezentace firmy, výrobků (účast na Regiontour aj.)

inzerce (většinou kulturní servis)

způsob prodeje – atraktivnost výstavy, prostorů, zpracování tématu,...

„balení zboží“ – atraktivnost, propagace

používání značek, symbol – logo organizace – na plakátech, pozvánkách, brožurách, igelitkách

dary, pohostinnost – pro náročné výstavy

katalogy, ročenky

Marketingová komunikace

zaměření na:

veřejnost (přes public relations)

potencionální zákazníky-návštěvníky (propagace)

návštěvníci (cílené adresné formy)

3a. informující fáze (časopisy, sdělovacími prostředky)

3b. fáze získávání návštěvníka (přesvědčení, že jsme nepostradatelní:)

3c. podpůrná fáze (prezentace, soutěže)

3d. využití služby-služeb (zakoupení výrobku)

PUBLIC RELATIONS	REKLAMA
řeší vztahy nejen uvnitř, ale i navenek užší zaměření než reklama je daleko účinnější než reklama	výsledkem má být prodej výrobků, služeb není vždy výhodné investovat do reklamy
založeno na dobrém jménu, pracuje s veřejností, serióznost	pracuje s nadsázkou „klamavá reklama“
dlouhodobě	jednorázová – cílem je prodat
více do šířky, celá veřejnost	určitá skupinka lidí
profesionální úroveň, má zajistit důvěryhodnost, úplné a pravdivé informace	
obě prodávají, informují, přesvědčují
jsou orientovány na určité cílové skupiny, orientace na určité území
podobné techniky získávání zákazníka

REKLAMA

3 funkce reklamy, předání informací

přesvědčující

upozorňující

maximálně přitažlivá, financování

Reklama

nástroj marketingu, prodej výrobků či služeb...

cílem je vyvolat zájem, poptávku a následný nákup

měla by být přitažlivá

sdělení – realizace většinou reklamní agentura – distributoři, media

prvky nadsázky, přehánění

nad obsahem převažuje způsob a forma, slouží i k vylepšení image firmy (sponzoring)

efektivita není vždy úměrná nákladům

člověk denně pojme 1/5 informací

7 bodů pro reklamu

specifikace cílů („co chci a kolik mám“)

cílové publikum (pro koho je určena)

rozpočet

poselství (základní rozvaha o tématu) – upoutání pozornosti, barevnost, humor

výběr sdělovacího prostředku

výběr načasování (jednorázová, dlouhodobá)

zhodnocení efektu (rozbor prodeje, jaký měla reklama efekt)

Russel Colleyho model „hierarchie efektu“ – mentální prvky reklamy

4 kroky:

povědomí (povědomí o značce)

pochopení (porozumění přednostem dotyčného výrobku)

přesvědčení (cílem je obliba – věci, služby)

jednání (nakupování)

Cíl:

přetáhnout zákazníky od konkurence

získat nové zákazníky

udržet stávající zákazníky

Jaký druh podnikání dělám

Jaký druh image si chci vytvořit

Jaké je srovnání s konkurencí (jak je silná)

Kdo jsou moji zákazníci

Co zákazníkům nabízím

Jaká je úroveň jejich příjmů

Proč u mě nakupují

Uvědomění si vlastních tradic (jak jsem dlouho na trhu)

Nosiče reklamy

	KLADY	ZÁPORY
tisk	levný, dostupný široké veřejnosti, dají se zacílit, možno se k němu vrátit, důvěra lidí ve psané slovo	přehlcenost, u denního tisku krátká „životnost“, chybí pohyb a zvuk
rozhlas	opět možnost zacílení na určitou oblast, pořád všude, zvuk	krátkost, přehlcenost, vizualizace
televize	zvuk+pohyb, sledovanost, maximální rozsah	cena
direct mail	zasílání reklamy, přesné zacílení, může to být oboustranná komunikace	nákladnost, vytvoření databáze
venkovní reklama - bilboard - plakát (reklama ve veřejných dopravních prostředcích...) - neonové reklamní osvětlení	pro širokou veřejnost	stručnost, nákladné právní omezení (kam umístit bilboard, ...)
zvláštní reklamní zboží - propisky, trička, hrníčky, ...	oblíbené, lidem zdarma	nákladné

2 základní druhy reklamy

přednáška – jasně adresované sdělení → obsazovány autority - důvěra, populární osobnosti, sportovci, lékaři

drama – má zaujmout dějem

často i v kombinaci

Podstatné předpoklady pro úspěch reklamy

znalost produktu

identifikovat svůj trh – pozice na trhu vůči konkurenci

vývoj a realizace sdělení

strategie medií

využití publicity

plánování + rozpočet reklamní kampaně

celkové zhodnocení

Pravidla efektivní reklamy

veškerá reklama se musí chápat z pohledu zákazníka

v 1. řadě je to prodejní sdělení, nikoli umění

spotřebitel si kupuje požitek, ne výrobek

PUBLIC RELATIONS

„skrytá reklama“

vztahy k veřejnosti, které mají za úkol zajistit dobrou pověst, důvěryhodnost...

hledání souladu a vzájemného pochopení na základě úplných a pravdivých informací

(vytváří je každý zaměstnanec)

// Baumen a Elis

// Harlow

plánovaný a podporovaný program řízený vedením organizace

vztah k veřejnosti a různým jejím složkám

monitoruje vědomí a postoje lidí uvnitř organizace i mimo ni

analyzuje vliv politických orgánů na různé části veřejnosti

upravuje politiku, postupy a orgány pokud se jeví v rozporu s veřejnými zájmy

radí vedení jak vytvořit nové postupy a jednání oboustranně výhodné pro organizaci a veřejnost

vytváří a udržuje oboustrannou komunikaci mezi organizací a veřejností

vytváří specifické změny v postojích

rozhoduje o stálých nebo nových vztazích mezi organizací a veřejností

// Gregory Walsh

sběr informací založených na názorech různých skupin veřejnosti a expertů

interpretace těchto informací vhodnou formou

interní komunikace ve firmě (společnosti)

externí komunikace od organizace ven (i vůči opozici či konkurenci)

reprezentace organizace zpravidla jako projev spolupráce (charita...)

inscenování a řízení akcí, které propagují zájem organizace

PUBLIC RELATIONS	REKLAMA
1. je zprostředkovaná (kontakt s redaktorem)	1. přímá vazba se sdělovacím prostředkem
2. zprávě musí předcházet událost	2. na objednávku
3. zprávy mohou být i negativní	3. je v jádru pozitivní
4. jen se informuje (nehodnotí)	4. instituce hodnotí sebe sama
5. je důvěryhodnější než reklama (je nestranné)	5. působí méně důvěryhodně než public relations

Předpoklady úspěchu public relations

znát image

odkud mají lidé informaci

jaká je jejich vzdělanostní úroveň

vztah ke sdělovacím prostředkům

obecné povědomí o organizaci

jaké jsou předsudky vůči organizaci

jaká je potřebná úroveň jazyka

Prostředky pro public relations

tiskové zprávy či konference

výroční zprávy

dny otevřených dveří

dopisy jednotlivcům – stálým zákazníkům

„dny pro důchodce“

osobní setkání – občerstvení

exkurze

Komunikační kanály public relations

reklama, tiskové materiály

brožury, sponzorování

úřad mluvčího

výzkum veřejného mínění

adresáře

zprávy o organizaci

7 fází public relations – plánovací proces

identifikace relevantní veřejnosti

zjištění image a postojů vůči organizaci

stanovení image a postojů vůči veřejnosti

rozpracování nákladové zprávy

příprava na krizové situace public relations

výběr specifických prostředků:

projevy, události, oznamování veřejných služeb prostřednictvím rozhlasu a televize

psané materiály, audiovizuální materiály, informační služba po telefonu, vizitky, uniformy, zprávy, rozhovory

realizace a pak hodnocení výsledků

Pro dobré vztahy s veřejností a s pracovníky

aby volně proudily informace

důvěryhodnost (zaměstnavatel-zaměstnanec

zdravé a bezpečné podmínky

spravedlivé a poctivé odměňování

bezkonfliktní průběh práce

pracovní spokojenost zaměstnance v pracovní době

hrdost na „svou“ organizaci, organizaci v níž jako zaměstnanec pracuji

6 chyb ve vnitřní komunikaci

vedení příliš diktuje, málo poslouchá

velmi málo ze sdělovaného je pochopeno

obsah sdělení se příliš týká vedení a málo zaměstnanců

velká část komunikace je zaměřena na propagandu

málo upřímnosti

komunikace se málo věnuje možné změně

IMAGE

Důležitá při aplikaci komunikace s veřejností

souhrn představ o určitém objektu (člověk, instituce, národ, ...)

souhrn informací, které jsou ověřené praktickou zkušeností, ověřené praxí (názor o věci...)

souhrn víry, idejí a dojmů jež má člověk o určitém předmětu, instituci, ...

Základní znaky image

syntetičnost – často zastírá skutečnost a snaží se navodit nějaký cílený dojem

důvěryhodnost – nemá smysl, pokud se mu nevěří

dost často zastírá skutečnost, cíl – dosáhnout dojmu

pasivita ze strany příjemce, image působí jako pozvánka

jednoduchost – vždy je jednodušší než objekt, který prezentuje – zkratky, symboly

dvojznačnost – mezi imaginárností (očekáváním) a realitou – umožňuje vidět to, co si kdo chce přát vidět...

povaha zjednodušeného symbolu – pracuje s určitou symbolikou

Jak lze zjistit image

vyjádření povědomí – znám málo, dobře, neznám...

vyjádření přízně – příznivý, spíše příznivý, nepříznivý

slovní formulací – popsat slovně

Podmínky ovlivňující vznik představy

A.) objektivní

vytváří se v konkrétním historickém a kulturním prostředí

působí výchova, vzdělávání

s kým se stýká – kultura, kamarádi

B.) subjektivní

schopnost vnímat a vytvářet si představu

Typy představ

→ vnitřní image (co si subjekt sám představuje)

→ vnější image (snaží se působit na veřejnost a vzbudit v ní představy)

vnější image chtěná (reklama, chování...)

vnější image nechtěná (společnost vytváří sama, nezávisle na tom, co subjekt chce)

→ skutečná (to co je ve skutečnosti)

Image z hlediska délky trvání → měla by být dlouhodobá, musí být v souladu s výrobkem

krátkodobá image nějakého produktu – z dlouhodobého hlediska vytváří image instituce

Image – osob, výrobků, činností

Image může být univerzální nebo specifická

image univerzální – používaná na celém světě

image specifická – místní záležitost

VÝZKUMY VEŘEJNÉHO MÍNĚNÍ

snaha dozvědět se o názorech veřejnosti

odraz názoru v pohledu všech lidí – mění se závisle na vzdělání, čase, době, věku

rozdílnost názorů mezi lidmi

z venkova / města ženy / muži vzdělaní / nevzdělaní zaměstnaní / nezaměstnaní

Přímo – přes chování, reakce lidí

pozorování:	zúčastněné – my jsme účastníky

nezúčastněné – např. prostřednictvím videozáznamu

experiment:	v laboratorních podmínkách

v přirozeném prostředí

Nepřímo – formou dotazů – nemusí být spolehlivé = nemusí odpovídat pravdivě (obavy z něčeho, strach, nevědomost, neznalost)

dotazování:	písemné – ankety

telefonické

osobní

mají klady i zápory – např. písemné dotazníky – často se nevrací

osobní – rozhovory

strukturovaný – máme připravenou osnovu

standardizovaný – přesně formulované otázky + kategorie odpovědi

volný rozhovor – poznáváme problematiku

nutná ochota respondentů, pravdivě odpovídat... respondent musí rozumět otázkám a zda-li umí vhodně – správně odpovědět

Činnost – např. potlesk, hvízdání – různé chápání při různých příležitostech

kvalitativní průzkumy – zachycují specifika menších skupin – názory lidí v menším okruhu

kvantitativní průzkumy – ankety, dotazníky – výsledky přehledné v čitelné i číselné podobě, zabírá větší vrstvu obyvatelstva

Různé formy otázek

znalostní (datum, bitvy...), zjištění úrovně vzdělání, informovanosti obyvatelstva

významná fakta a okolnosti – pravdivost lze ověřit jen respondentem (kdo, kde, kdy narodil) – pozor na autorská práva

činnostní – (řídí auto?)

názorové – subjektivní výpověď – názory – hodnotové záležitosti – nelze hodnotit

a) hodnotící – čemu dává přednost, spokojen / nespokojen

b) kognitivní – jak člověk vidí své okolí

c) otázky sledující připravenost k určitému jednání

d) projektivní – otázky na ožehavá témata – otázky směřující na další osobu (jak hodnotí zaměstnanci	svého ředitele...)

Jak vybíráme respondenty

náhodný výběr

výběr na základě charakteristik – kritérií (sociální vrstva, věk, pohlaví...)

Jak pracovat s respondenty

ankety – forma nejjednodušší

rozhovory

dotazy...

VÝZKUM V MUZEU

rozbor zápisu v návštěvní knize – nelze z toho vyvozovat obecné závěry

besedy se skupinami návštěvníků – nutná zpracovaná osnova s otázkami, na které se návštěvníci mohou pravděpodobně ptát

pohovory s jednotlivci

zkušební testy před a po návštěvě muzea

pozorování návštěvníků při návštěvě muzea – co je přilákalo jako první? poznámky, gesta, výrazy tváře...

dotazníkový výzkum – ankety... vyplnění na místě, odnesou domů – pošlou, jednoduchá struktura dotazů, ne příliš rozsáhlé...

Návštěvníci – co bychom o nich měli vědět ...

proč chodí do muzea (zábava, relaxace, vzdělávání, pohoda, ...)

kdo to muzeum navštěvuje (děti, odborníci, důchodci, delegace)

kdy a jak často do muzea chodí (pravidelně, občas...)

kolik času lidé v muzeích tráví

vědět, kdo je našim konkurentem (divadla, kina, hospody...)

vědět, co je naší silnou a slabou stránkou (i o konkurenci)

vědět, jaké služby nabízí konkurence poskytuje (a jejich úroveň) – i cenové relace

co ví návštěvníci o muzeu, jak se to dovídají, jak se o muzeu mluví

Kriteria identifikace návštěvníka

věk

pohlaví

vzdělání

zaměstnání

příjem – rozdíly mezi lidmi

prostředí – lidé z města/vesnice

zájmy (příroda, historie...)

motivace – obohacení vlastního pohledu, poučení, potřeba vidět rarity, výplň volného času

frekvence návštěv (často, zřídka)

preferovaný způsob prohlídky (se školou, samostatně, sám, s rodinou...)

aktivity ve volném čase

životní styl

Faktory ovlivňující návštěvu muzea

téma výstavy, přitažlivost programu

propagace

počasí

dostupnost (umístění, výše vstupného) → možnosti dopravy (vlak, bus) – dosažitelnost + čas vynaložený na cestování

znalost a povědomí o muzeu

způsob zacházení s návštěvníkem

předchozí návštěva

způsob a druh doporučení

počasí, roční období

čas, kterým návštěvník disponuje

zájem

Návštěvnické typy

náhodný návštěvník

zvídavý návštěvník

zainteresovaný – má hlubší informace o problematice

znalec

Ukazatele výchovného efektu

délka pobytu v muzeu

program návštěvy – plán + program

motivace (z doporučení známých, rozhlas, plakát, jen tak...)

posouzení prezentace – srozumitelná X nesrozumitelná X málo srozumitelná

vhodnost využití techniky – samoúčelně, vhodně, nevhodně...

množství popisek – rozsah textu

sledování návštěvnosti – časový průběh, kdy jsou muzea navštěvována, jaké výstavy byly nejúspěšnější, roční období – sezona... možné odezírat ze vstupenek

návštěvnické výkyvy – např. řemesla a jejich ukázky mají větší návštěvnost

nejatraktivnější jsou rukodělné činnosti – řemesla (před vánocemi – odlévání cínu, vosku)

studenti + žáci; důchodci, neplatící (např. děti do 6 let nebo držitelé různých karet), dospělí

otevírací doba – do pozdních hodin = volný čas pracujících

mimořádné večerní akce (např. Muzejní noc...) – přilákají řadu lidí do muzea

návštěvní kniha

kde se návštěvník zastaví, co ho zaujme

Vnější informace o návštěvníkovi

proč chodí do muzea – důvody:

náhodní návštěvníci, déšt + nuda

zájem o téma

rozšíření vědomostí

relaxace, zábava

školní povinnost

estetický zážitek (výtvarné umění)

dobrý pocit z návštěvy muzea

Kdo muzea navštěvuje

ženy, muži, děti, mladí/staří, učitelé, odborní pracovníci

Kdy a jak často chodí lidé do muzea

náhodně, pravidelně, 1x měsíčně, 1x ročně

Kolik času lidé v muzeu stráví

1 hodina = norma (školní výpravy)

Kdo je konkurentem muzea

televize, večerní koncert, sportoviště, galerie

co je silnou/slabou stránkou konkurence, podíl na trhu

specifičnost muzeí – kombinace vědeckého = informaci + estetického (sb. předměty)

co muzeum produkuje – služby? výrobky?

jak vystupuje na trhu?

je dostupné svými cenami? - rodinné slevy, volný vstup v určitých dnech, permanentní vstupenky

co lidé o muzeích ví a jak se to dozvídají? Jak o muzeu mluví? - účinnost propagace – informace v tisku, plakáty...

Faktory ovlivňující dojem z návštěvy muzea

umístění muzea – přístupnost – v centru/na okraji; dostupnost – doprava + délka cestování; přesun školní skupiny do muzea (délka trasy...), typ dopravního prostředku + souvisí s tím, do jaké vzdálenosti se máme na návštěvníka obracet

znalosti o muzeu – co ví veřejnost

přitažlivost – program celého muzea

propojení návštěvy muzea s jinými aktivitami (např. jiná výstava, zubař...)

důležitý je dojem z první návštěvy muzea – vrátí se/nevrátí se... příjemní průvodci...

způsob a druh doporučení

počasí – extrémy nevyhovují; roční období

čas – délka pobytu

zájem

shoda s rodinou, partnerem...

MUZEUM Z HLEDISKA MARKETINGU

věcné členění služeb

výstavy

vernisáž

přednášky, besedy, konference, semináře

konzultace

odborné posudky

výklady k výstavám a expozicím

výukové programy

soutěže

koncerty

exkurze

společenské události

pronájmy

členění dle pořadatele

celomuzejní

pobočky

kluby, společnosti při muzeích, spolky

školy ve spolupráci s muzeem

mimomuzejní pořadatelé (cestovní kanceláře aj.)

dle cílových skupin

široká veřejnost

odborníci

zájmová či věková skupina

hlavní účel akce

vzdělávací

informační

propagační

odpočinkové (rekreační)

umělecké

podle místa konání

v muzeu

venkovní prostory muzea

mimo prostory muzea

přednášky (v jiných institucích)

dle organizačních požadavků

nároky na prostory

na tiskoviny (příprava a tisk programů, plakátů)

na služby

na propagaci

na techniku

na bezpečnostní opatření

na výstavnické, aranžérské a jiné práce

finanční zabezpečení

z financí muzea

akce na zakázku

akce hrazené sponzorem

Dobré podmínky v práci

důvěra

úplný a pravdivý tok informací (nahoru i dolů)

dobré vedení

spravedlivé a poctivé hodnocení

bezkonfliktní průběh práce

dobré zdravotní podmínky (podle míry nebezpečí)

→ konzervátoři – chemikálie

→ průvodce – napadení

pracovní spokojenost zaměstnance po většinu pracovní doby

hrdost na organizaci, optimismus

Spolupráce muzea s veřejností

nejširší veřejnost

návštěvníci

firmy (technický chod muzea)

samospráva

sponzoři

média ...

DĚTI V MUZEU (a jejich doprovod)

Všichni učitelé by měli během studia zvládnout didaktiku svého předmětu

Měli by si být vědomi možnosti návštěvy muzea, jako zpestření výuky.

Průvodci

absolventi muzeologie

bývalí pedagogové

odborníci (bez pedagogického základu)

středoškoláci

Přístup školy k návštěvě muzea

návštěva muzea je něco navíc (hluchá část školního roku)

muzeum supluje výuku

Typy pedagogů

na návštěvu se připraví a vše zužitkují

chovají se stejně jako ve škole (ale jsou také připraveni)

nejsou připraveni, snaží se udržet kázeň křikem a trestem

// kombinace neschopného učitele a neschopného průvodce pak pro děti znamená katastrofu

přijdou a vypustí děti

škola výstavu mechanicky projde, bez bližšího zájmu

Nepochopení funkce muzea

→ pracovníci muzea se setkávají s nepochopením pedagogů („tohle nebereme, nemáme to v osnovách“)

→ nesprávné pochopení „kroužku“ při muzeu (rodiče to chápou jako doučování)

→ vytvoření programu, podání témat ...odborníci... adekvátně k věku a vědomostem dětí

Spolupráce a příprava (pedagogové)

zkvalitnit výuku didaktiky – spolupráce s muzei → spolupráce s muzeem a práce v něm

spolupráce muzea s konkrétními učiteli (dělat pro ně semináře či přednášky)

metodické semináře (při pořádání výstavy si pozvou učitele a pracují s nimi na expozici)

tvorba regionálních učebnic

pořádání výstav přímo pro školu (třeba maturitní práce)

tvorba dětí či studentů pod vedením pedagoga s podporou muzea

podpora badatelské práce (lidský přístup:)

navazování osobních kontaktů s pracovníky školství (ředitelé a učitelé)

spolupráce při pořádání akcí (soutěže...)

korespondenční soutěže

tvorba kvalitních programů (zapojit nejen děti, ale i učitele)

komunikace muzea a dětí (pedagogů)

Práce muzea a dětí

interaktivní výstavy

exkurze

dětská tvorba, malování

modelování, výrobky z papíru

přednášky se scénkami (šerm, divadlo)

různé hry

(přednášky), besedy

soutěže – jasná pravidla, odměnou ocenění

Práce s veřejností I.

Michal Makovec, www.uffs.net

Michal Makovec

2004-12-01T20:05:27

Michal Makovec